Danas kreće jedan od najomiljenijih regionalnih street art festivala, Graffiti Na Gradele, koji traje sve do 28. jula. Na njemu smo se pridružili cenjenoj nemačkoj street art umetnici Amandi Arrou-tea koja je krenula sa stvaranjem svog graffita koji će biti završen poslednji dan festivala, kako bismo saznali više o njenom radu.
Efemerno, kratkotrajno, privremeno, prolazno… To su prve reči, asocijacije koje mi se same nameću kada sam posmatrala radove Amande Arrou-tee. Ta kratkoća divnog, prelepog komadića vremena ostavlja jak utisak i večno zapisani trenutak u memoriji. Šta kada bi se ti trenuci, ta efermnost zabeležila na slici? Kada bi koncept stvari koje su prolazne, koje postoje samo kratko, postao dugovečan ili bar duži od – trenutka. Šta kada bi se u njega moglo gledati i svako malo se podsećati na taj trenutak? Menja li se koncept ili ostaje isti?
Upravo ta pitanja postavlja, ali i daje odgovore na njih street art umetnica Amanda Arrou-tea, na Instagramu poznata kao @mandioh, a čija ćemo pitanja, a i odgovore, moći da vidimo na ovogodišnjem boutique festivalu Graffiti Na Gradele koji se od 24. do 28. jula održava u Bolu na ostrvu Brač. Naravno da umetnica koja stvara upravo ovakve radove dolazi na ostrvo, na festival, gde vreme staje i gde se tih pet dana festivala čini kao večnost, a prođu u sekundi. Takav je život na ostrvu; vreme tamo teče drugačije, koncepti brišu granice i ne treba puno da se čovek prebaci na ostrvski način života.
![](https://vogueadria.com/wp-content/uploads/2024/07/Amanda-Arrou-tea_Marko-Lopac.jpeg)
![](https://vogueadria.com/wp-content/uploads/2024/07/Amanda-Arrou-tea_working_Marko-Lopac.jpeg)
Radovi Amande Arrou-tee hvataju i trenutke i prikazuju taj razlomljeni delić sekunde, ili bilo koje druge, još manje, jedinice vremena, a u kojem želimo da ostanemo ili nestanemo. Trenutak zarona u vodu, more, trenutak ispuštanja vazduha pod morem, osećaj sunca i soli na koži, sunce koje visoko stoji i bije u oči… Sve to ona hvata na svojim velikim, gigantskim muralima, koji poput nekih podsetnika stoje i opominju nas da treba da stanemo i uživamo u malim stvarima, životu. Jednostavno, moramo da stop and smell the roses. Zanimalo me kada, kako i zašto je počela da stvara ovakve radove, čini mi se da je njena umetnost krenula nekim drugim, drugačijim smerom poslednjih godina…? Tokom pandemije 2020, u Teufelsbergu, Berlinu, počela sam sa ovim smerom umetnosti i od tada nisam stala. Prošle godine sam bila u mogućnosti, a i bila mi je čast, da učestvujem na Fasada festivalu u Sarajevu. Bilo je to posebno iskustvo, boravak u Sarajevu, kako su me Sarajlije tretirali, od organizacije festivala pa do svih ostalih; stvarno nezaboravan događaj. Ove godine sam imala sreću da su me zvali na Plein Champ Le Mans koji se održava u Francuskoj i boravak i rad tamo bio je isto – očaravajući. Od odlične organizacije, preko arta i zabave, do čak sjajnih chefova koji su spremali neviđena jela. Pravi užitak. Tako da je dolazak na Graffiti Na Gradele logičan nastavak ovog mog festivalskog street art puta i jedva čekam. Slušala sam o festivalu toliko sjajnih stvari da sam pomalo postala opsednuta njime. Mislim da sam prilično srećna što mogu da nastavim da radim i stvaram ovim smerom.
![](https://vogueadria.com/wp-content/uploads/2024/07/Amanda-Arrou-tea-wall_Marko-Lopac.jpeg)
Prateći njen rad, moram priznati da me iznenadilo da je neko sa ulja na platnu prešao na ulicu i zid. Češće se radi o obrnutom, suprotnom procesu, pogotovo kako umetnici razvijaju svoj izraz, kao da je street art rezervisan za (uglavnom) mlađe, možda se i neozbiljnije shvataju (što lično smatram da je potpuno pogrešno!) i street art generalno nema toliku cenu kao ulje na platnu, tj. high art. – Slikati ulja i slikati murale je nešto potpuno različito. – objašnjava svoje iskustvo Amanda. – Em što se radi o različitim tehnikama, ulja duže traju u pripremi, iako se radi o manjim dimenzijama, formatima, priprema platna duže traje, boja se duže suši, tako da između sesija može proći čak i tri dana. Slikanje velikih zidnih komada, murala mi je uvek užitak. Naravno, zna da bude i stresno, nema mesta za greške i veliki je pritisak. Za razliku od platna gde do neke mere stvari mogu da se ispravljaju.
![](https://vogueadria.com/wp-content/uploads/2024/07/Amanda-Arrou-tea_work2_Marko-Lopac.jpeg)
![](https://vogueadria.com/wp-content/uploads/2024/07/Amanda-Arrou-tea-converse_Marko-Lopac.jpeg)
Kako smo već pomenule njezinu ljubav prema street art festivalima; zanimalo me koliko su joj festivali važni? Nije baš da je jednostavno stvarati upravo na njima, kroz selekciju, možda bi bilo lakše u nekom vlastitom aranžmanu, pa čak i za street art akciju? Pokušavam sudelovati na festivalima što više, prijavljujem radove stalno, no selekcija je stroga; kvalitetnih i vrhunskih umetnika je mnogo, a zidova nema bezgranično. Selekcija je često brutalna i često je teško „upasti“ na festival. Tako da sam uzbuđena oko svakog gostovanja.
![](https://vogueadria.com/wp-content/uploads/2024/07/Amanda-Arrou-tea_portrait-horizontal_Marko-Lopac.jpeg)
Street art je posebna vrsta umetnosti koje se ne hvata baš svako. Osim veštine i talenta tu je i fizička sprema i naravno, (pobeđeni) strah od visine, velike visine! Pitala sam je šta pitam svakog uličnog umetnika u nekom trenutku, mogu li ih zamisliti da rade neki „normalniji“ umetnički rad? Pokušala sma da imam „normalan“ posao pre nekoliko godina. Ali na kraju sam uvek završila slikajući u svoje slobodno vreme. Čak i kada sam vodila galeriju i kada sam upravljala procesima, osećala sam neopisiv poriv da slikam. Poslednjih osam godina samo slikam i ceo život mi se vrti oko toga, i zapravo jeste – slikanje.
Moram priznati da mi je bilo neopisivo drago da to čujem jer se radi o umenici koja ima sposobnost da ulovi vreme, a to je nešto na šta svi zaboravljamo. Tako da makar, dok gledamo njena dela, imamo priliku da pobegnemo , nestanemk i u potpunosti osetimo taj živeti u trenutku koncept. Koliko god je važan Carpe diem! koncept, Emily Dickinson je napisala jako bitnu rečenicu: Forever is composed of nows. A to nows moramo i prepoznati. Srećom, Amanda ih slika. Neke od njih pogledajte u galeriji ispod.
Fotografije i video: Marko Lopac za Vogue Adria